Tyvärr. Programmet du letar efter kan inte streamas i din verklighet.
Var god vänta på återanslutning.
I cyberrymdens mörkaste djup finns det en annan värld.
En förlorad dimension med aldrig tidigare skådade fenomen-
-obeskrivliga fasor...
...och historier som aldrig har berättats förrän nu.
Klicka inte bakåt. Ladda inte om sidan.
Du är uppkopplad till...
...dimension 404.
Livet påminner om "Frogger". Vi omges av kaos och döden finns överallt.
För att överleva i "Frogger" och i livet ska man följa två enkla regler:
Ligg...
- Vad gör du där inne? - Inget.
Sätt fart. Annars kommer vi för sent till kyrkan.
För att överleva i "Frogger" och i livet får man följa två enkla regler.
Ligg lågt och spring som fan.
På livets motorväg kan varje sekund vara din sista.
För att ta sig över vägen måste du undvika problem till varje pris.
Om du tvekar dör du.
Om du stannar och luktar på rosorna - pang!
Då hamnar du i en kista.
Var ingen hjälte, stila inte. Följ bara budorden.
Och framför allt, undvik att bli uppäten.
- Vad duktig du är. - Öh... Ja.
- Tror du att du får bra poäng? - Jag försöker få en kill screen.
Vad är det för nåt?
Det är när man får så bra poäng att spelet kraschar. Jag är nära, så...
Den här funkar inte, Wilma. Jag blev av med ett mynt.
Jag har inga. Stick!
Det här stället suger!
Du går på Jefferson. Jag har sett dig vid cykelställena.
Jag är nyinflyttad. Ska vi bli vänner?
- Jag heter Amy. - Amy, jag måste koncentrera mig.
Förlåt att jag är sen, Wilma.
Gud, vad snygg han är.
- Fick du den? Dödade du skärmen? - Det kan han drömma om.
Jag känner lukten av pizza. Är det peperoni eller fin italiensk korv?
- Gratis pizza? - Ja, om han får en kill screen först.
Nu ligger ni båda illa till.
- Ja, det där var din post. - Kommer din post till spelhallen?
Ja, mina föräldrar tycker att spelhallar är onda.
Om nån frågar har han Bibellektion nu.
Herregud...
- Har det kommit? - Bits 'N Blips.
Öppna det!
"Käre Andrew, tack för bidraget 'Klara Centipede - 100 enkla steg'."
"Det var både informativt och kul." Jag sa ju att de skulle gilla det.
"Men 'Centipede' är ett äldre spel"-
- "så skriv om ett nytt spel om du vill bli publicerad."
Du borde ha skrivit om "Millipede". Det är häftigt.
- Vem är du? - Amy.
Det här är den enda spelhallen i stan och vi får aldrig nya spel.
Så illa är det inte. Du hittar ett sätt att ta dig härifrån.
Jag kommer att dö i Beaverton.
Nej då. En dag kan jag berätta för alla som kommer hit-
- att jag var bästa kompis med speljournalisten Andrew Myers.
Vad...
Det är till mitt album. Ska vi spela en gång till?
Jag måste gå. Jag har ändå inga fler mynt.
- Om du inte har fler mynt... - Ja, jag ska sticka.
Vi ses senare... om jag lever så länge.
- Vad är det här? - Va?
- Poly bius. - Poly bius
- Wilma, när fick vi det här? - Fortsätt jobba.
Om det var nytt borde vi hört om det. Det brukar komma reklam och previews.
- Det är säkert en beta. - En vad då?
Ibland släpper man först en prototyp för att testa marknaden. En beta.
Spelet har inte ens släppts. Bits 'N Blips kommer att flippa ut!
Akta er för den.
Varför det?
Den åt upp mitt mynt. Om ni inte aktar er äter den upp era också.
- Stick. - Ni kommer att ångra er!
Jag måste fortsätta fixa Robotronen, men vi ses senare.
Välkomna till 1984-04.
Om du är ute efter en nostalgitripp-
-är du i fel dimension.
För i kväll får nörden inte tjejen-
- och bråkmakaren får inte smaka på sin egen medicin.
Nej, i kväll försöker en våghalsig kille överleva - ett mynt i taget.
Han upptäcker de saker i livet som ingen kan undkomma:
Det hans hjärta vill ha, det hans hjärna fruktar-
-och vad fan Polybius är för nåt.
I dag simmar vi längder, mina damer!
Ingen doppar en tå i poolen utan att duscha först!
Så strippa och börja skrubba!
Nej, inga såna där homogrejer.
Varför är de här idioterna högst upp i näringskedjan?
Ligg lågt och fortsätt. Vi tar oss igenom.
Aldrig, jag tänker duscha.
- Är du galen? - De kan inte spöa oss allihop.
Förstaårselever...
Vad har vi här, då? Vill du duscha med de stora killarna, Dennis?
Vet du vad, bögen? Du kommer att få besök av det magiska fingret.
Du skämtar bara, eller hur?
Så här gör vi. Du får spöa mig men strunta i fingret.
Är du rädd att du kommer att gilla det?
Du kan också vara med, nörden.
Gå inte, Myers.
Förlåt.
Kan jag få en trumvirvel?
- Jag först! - Nej, sorry. Mynt.
Okej, Bits 'N Blips - nu kommer jag.
Nej, kom igen...
Den är trasig. Nej, nu funkar den.
Spring!
Det är ett labyrintspel. Okej.
- Går man bara runt? - Vad läskigt.
- Era själar tillhör mig. - Vad är det där för nåt?
- Han blir snabbare. - Det finns ingen utväg.
Vad konstigt. Man samlar ihop poäng tills man dör. Jag testar igen.
- Du slösar bara mynt. - Nej, jag fixar det här.
Spring!
Kill Screen? Kill Screen.
Era själar tillhör mig.
- Tjena, Myers. - Tjena, Dennis.
- Är allt bra? - Gissa!
Vad skulle jag ha gjort?
- Hur gick det? - Vad är det med dig?
Du borde inte ha sprungit därifrån.
Det är ingenting jämfört med det jag ska göra mot dig.
- Hördu! Stick härifrån. - Okej.
Vi ses på idrotten, din nolla.
Gick det bra?
Ja, det gick bra. Jag måste dra.
Vänta, Andrew!
Andrew...
Föräldrar chockades när deras 14-årige son hittades död i morse.
Melvin Raimi hittades i källaren hemma i Beaverton Court.
Det finns ännu inga uppgifter om orsaken till dödsfallet.
En källa nära familjen beskrev platsen som "obeskrivlig".
Vi återkommer med mer information.
Jag har en överraskning till spypåsen. Var är hans skåp?
Sluta, Amy. Lägg ner.
- Efter det han gjorde? - Du vet inte allt.
Han kallade dig... B-Ö-G.
Man kallar inte folk det, särskilt inte om...
Särskilt inte om de är vad då?
Om de är... annorlunda.
Lyssna... Var kommer du ifrån nu igen?
San Diego. Eller ursprungligen från Boston, via Chattanooga.
Nu är du i Beaverton. Om man är annorlunda här dör man.
Tro det eller ej, Kill Screen, jag vet hur det är att vara annorlunda.
Vi är ju vänner nu. Du kan prata med mig, och berätta hemligheter.
Du känner inte mig. Du vet inget om mig.
Jag är inte annorlunda. Du är inte min vän.
Sköt dig själv. Om nån kallar mig B-Ö-G, låt mig vara.
- Vad håller du på med där inne? - Jag ber aftonbön.
- Nu är det dags att lägga sig. - Ja, god natt.
Pappa?
Hallå?
Tjena, Myers.
Vi ses på idrotten, din nolla.
Gå inte och söla. Hoppa in i duscharna!
Jo... jag höll bara på att fixa till mig.
- Duschen. - Visst - duschen.
Hoppa in, färskingen. Vattnet är varmt.
Spring!
Myers, överge mig inte.
Ursäkta mig... Jag kanske vet nåt om det som hände.
Det här kommer att låta konstigt... Det finns ett spel i Wilmas spelhall.
Det heter Polybius. Det kan vara en beta.
Det hör inte hit...
Det finns en konstig symbol...
Mardrömmarna...
Jag ska backa bandet lite. Det finns ett monster...
- Sakta i backarna. Vad heter du? - Andrew Myers.
Andrew Myers, du ska få bli min assistent.
Ta det här blocket, skriv ner alla dina läskiga spelmardrömmar-
- och ge dem till mommo och moffa så kan de lösa det här.
- Jag hittar inte på det här. - Gå nu, Myers.
Det här är en brottsplats.
Spring hem.
Ursäkta mig...
Hörde jag rätt? Har du spelat ett spel som heter Polybius?
Tänker du också göra narr av mig?
- Vem mer har du berättat för? - Bara för honom, och för dig.
- Vet du nån mer som har spelat det? - Vad är det som händer?
Följ med mig, Andrew, så ska vi prata om Polybius.
Vem är du?
Du... gillar tydligen spel.
Vi har de bästa: "Pac-Man", "Missile Attack", "Mr. Frog".
Kanske några som du inte känner till.
Följ med mig.
Jag har en hel myntrulle i bilen.
VEM ÄR MANNEN I KOSTYM? ERA SJÄLAR TILLHÖR MIG?
VAD ÄR POLYBIUS?
Dags att sova. Be aftonbön och kryp till kojs.
Jag hör ingen bön.
När jag nu till sömns ska gå Gud, jag ber dig vaka då
Om jag i natt ska dö likväl Gud, jag ber dig...
...ta min själ
Det verkar vara en isolerad händelse-
- som inte har nåt med Melvin Raimis död att göra.
Myndigheterna uppmanar vittnen eller de som har upplysningar om brottet-
- att kontakta sheriffkontoret. Och nu sporten...
- Dags att sluta, Amy. - Snälla, bara en gång till!
Okej, Amy, kom igen. Det är dags att gå.
Sir? Vi har tyvärr stängt.
Andrew?
Det är inte bara ett spel.
Andrew, det är... Det är ju galet.
Är det?
Du också?
Jag försökte få högre poäng än F-A-G. Jag spelade tills mynten tog slut.
Jag drömde en mardröm och när jag vaknade såg jag märket på magen.
Jag trodde att det var eksem.
Jag får såna.
Som ser ut som en symbol från spelet?
Det måste vara en slump.
Mannen i kostym, då?
Han är säkert en sån som förgriper sig på barn.
Menar du att de här killarna dödar alla som har spelat spelet?
Det jag försöker säga är att jag tror att det är själva spelet.
I Hesekiels uppenbarelser, en av Bibelns försvunna böcker-
- finns berättelsen om ängeln Polybius.
Han var som en himmelsk musa som fick konstutövare-
- att skapa vackra saker i Guds namn: sånger, målningar...
Men Gud fick all ära.
Så en dag lät den avundsjuke Polybius nån måla av honom i stället.
När Gud fick veta det, gav Han honom dödsmärket och fördrev honom.
Det sägs att han får gå omkring i en helveteslabyrint i all evighet.
Hans enda kraft är att kunna påverka jordens konstutövare.
Lyssna här...
"Ve de som lyssnar, de ondskefulla verk som görs i hans namn."
"Om natten brännmärker Polybius dem och kastar deras själar i helvetet."
Polybius finns på riktigt.
Vi har spelat spelet. Vi är brännmärkta.
Vi är fördömda.
Han kommer att försöka ta våra själar i natt.
Brännmärkena, "era själar tillhör mig"?
Och så har vi han... som förgriper sig på barn!
Han pratade om spel som om han vet nåt.
Det här är ett regeringsexperiment. Det är mer troligt än demoner.
Hörni...
Det lever.
Herregud...
Det pågår nåt mystiskt i Beaverton.
Det är mordet på Dennis och Headgear Kid bevis på.
Om det har med spelet att göra måste vi se till att få svar.
- Om vi inte kan det, då? - Då kanske vi inte överlever natten.
Men i så fall gör vi det jag alltid gör.
Vi springer som fan.
Era själar tillhör mig.
Jag kollar om jag hittar nåt om det här på Wilmas kontor.
Jag börjar med Bits 'N Blips.
Kolla om du hittar nåt om Polybius.
- Jaha... Galen dag, eller hur? - Ja.
Det som hände i morse... Förlåt, jag var en stor idiot.
Jag snokade. Det är en ovana jag har.
Förlåt att jag skrek.
- Glömt och förlåtet? - Glömt och förlåtet.
Handkram!
Hur som helst, om du frågar mig...
...tror jag att ni skulle bli ett sött par.
Jag vet inte vad du pratar om.
Okej.
- Tror du att han kanske... - Har du frågat honom?
Självklart inte! Jag...
Han sorterar din post, Andrew.
Du kanske borde gå och kolla om han behöver lite... hjälp?
Ja, gå och kolla om han behöver... Okej.
Skrik om du behöver mig.
Jess...
Jess?
Jess! Är det du?
Wilma?
- Hon sover. - Vad håller du på med?
Wilma har allt här inne. Om vi hittar nåt i arkivskåpet...
- Vi kan väl bara fråga henne? - Nej. Lita på mig.
Man vill inte väcka den här kvinnan.
Hjälp mig att leta nu.
Visste du att Wilma hade en tvättomat i Austin?
Portland, Albuquerque, Detroit... Hon har varit överallt.
Vad gör hon i den här hålan? Om jag dör i Beaverton...
Okej, vi fattar - Beaverton suger.
Jag gillar inte den här stan mer än du gör...
Sluta önska att du var nån annanstans. Var här och nu.
- Vad är bra med att vara här? - Dina kompisar, kanske.
Amy? Jag...?
Jag är inte ämnad för nåt stort som du.
Jag klarar mig med nöd och näppe i skolan.
- Jess... - Men... Det hindrar inte mig.
- Jag lever i nuet. - Som Yoda skulle säga.
"Prova nån gång, vet jag..."
- Vad gör du? - Jag... lever i nuet.
- Förlåt. Jag trodde... - Vad då?
Hör ni...
Fan...
Det är han. Han måste ha följt efter mig från skolan.
- Vi borde dra. - Vart då?
Vi vet ju fortfarande inte vad som händer.
- Han vet nåt. Det kan jag slå vad om. - Gå fram och fråga, då.
- Får jag ställa några frågor? - Det funkade...
Ingen plånbok, inget leg.
Han är spion. Kolla om han har fingeravtryck.
Det är klart att han har. Ta det lugnt med kaffet.
- Kolla vad han hade med sig. - Låt bli den där.
Nu fattar jag. Det här måste vara nån Black Ops eller MKUltra-grej.
- Vad pratar du om? - CIA:s hjärntvättningsprogram.
De gav folk LSD och filmade dem med prostituerade.
Skulle CIA eller MKUltron-typerna ha gjort ett spel som dödar folk-
- och lämnat det här hos Wilma? I Beaverton?
Ni borde fly, barn.
Ni kommer inte att överleva, men ni kanske köper er tid.
Hur kan vi stoppa spelet?
Nej... Så funkar det inte.
Ni är redan döda.
- Det måste finnas nån utväg. - Säg till om du hittar nån.
Då lägger jag till det i min rapport.
Oj... Det här måste ni se.
Kolla... Sunnyvale i Kalifornien, sommaren 1978.
"17 personer hittas döda på Sinnesloschen Software."
"I dokument på platsen beskrivs en ny spelprototyp - Polybius."
Juli 1979. "Hittades i en biosalong i Colorado Springs. Åtta döda."
Och på en tvättomat i Seattle 1982.
"CIA inleder blackout enligt nivå fem."
Herregud... Han vet inte ens vad det är.
Han städar upp och sopar allt under mattan.
- Varför gör du så här? - Vissa saker övergår vårt förstånd.
De kan varken stoppas eller styras.
Folk kan bara sova om natten-
- om de låtsas att de aldrig har existerat.
Jag och mina kollegor underlättar den processen.
Med alla nödvändiga medel...
Vem var det då som skapade det?
- Det är inte sant... - Kan ni släppa mig...?
Våra själar tillhör honom.
- Din tur. Sätt dig... - Snälla Wilma...
Håll käften!
Han kommer snart. Jag kan inte låta er gå.
- Om jag gör det kommer han... - Vem?
Vem är det kommer?
Det är inte mitt fel. Det är bara ett spel.
Jag kunde ju inte veta att det skulle skada folk.
Wilma, du behöver inte...
Du var där... på Sinnesloschen.
- Du hjälpte dem att skapa spelet. - Året var 1978.
Jag var den bästa programmeraren på det där skitstället.
Har ni hört talas om "Rabbit Run"? Det var mitt spel.
"Xenoblaster" också. Men var det nån som tackade mig? Nej.
Ibland får man bara idéer. De kommer nånstans ifrån..
Från en annan dimension. En röst viskade i mitt öra...
Polybius. Det använde mig för att tillverka sig självt.
Jag lät det leva sitt eget liv.
Men nu, då? Du hjälper det ju. Sunnyvale? Portland?
Du tar med det till ställen där det kan döda folk.
Jag är ledsen. Det är jag verkligen.
Men jag har sett vad det är kapabelt till. Det får inte hända mig.
Vi har en överenskommelse.
Du är en riktig subba.
Nu är han här.
Min älskling...
Nej!
Låt min kompis vara, din fula...
Nej, Amy!
Amy!
Hör du, ditt as!
- Amy! - Kom nu!
Hon är död. Vi måste härifrån! Hon är borta.
Amy!
Spring!
- Jess! Vart ska vi ta vägen? - Vi måste bort från den där!
- Den kommer att hinna ifatt oss. - Då flyr vi igen.
- Jag tänker inte fly mer. - Då blir det för dig som för Amy.
Vi är redan som hon. Hon är död.
Precis som nästa stackare som Wilma får tag i.
Vi måste sätta stopp för det här!
- Det är ju självmord! - Vi dör ändå! Du hade rätt.
Du sa att vi skulle leva i nuet.
Vi klarar det tillsammans!
Om du vill bli dödad, så gå, du.
Men då gör du det ensam.
Jag älskar dig, Jess.
Jag vet att du inte älskar mig och det är okej.
Men jag är trött på att gömma mig och ljuga om vem jag är.
Det som väntar där inne är bättre än det som har varit.
Tvinga mig inte att göra det ensam.
Jag är ledsen.
Jess!
Nu är jag inne i spelet.
Låt oss få det här överstökat.
Era själar tillhör mig!
- Jess! Du kom tillbaka. - Jag funderade på det du sa.
Du har rätt. Man måste leva i nuet. Jag tänker inte fly mer...
- Jäklar, där är monstret! - Ja!
- Har du nån plan? - Inte direkt.
- Arkivskåpet är oförstörbart. - Skynda dig! Har du nån bra idé?
Nej, men en dålig.
Vi förstör inte skåpet - vi förstör spelet.
Vi måste samla poäng till en kill screen.
- Ge mig mynt! - Det här är mitt sista.
Ta vara på det.
Hör du, fuling! Kom och ta mig!
Spring!
POÄNG
Kom, då!
Kom och ta mig! Här borta!
Kom igen, då!
Fan! Nej, nej, nej...
Nej!
POÄNG
Nej!
Andrew! Han är på väg mot dig!
Ja... Kom igen nu!
Nej!
- Amy! - Där fick du, Wilma!
INGA ÅTERBETALNINGAR
- Går det bra? Ja.
Nu drar vi.
Ni beter er som om jag hade dött eller nåt...
- Vet ni vad? - Låt mig gissa. Beaverton suger.
Jag tänkte faktiskt säga att jag börjar trivas.
- Ska vi spela? - Nej.
- Är ni säkra? - Ja!
SKOLDAGAR KVAR: 1457
"Polybius - en recension av Andrew Myers."
"Livet är som ett labyrintspel."
"Det är grymt och hårt."
"Och hur man än gör, så dör man."
"Men du har två val: Lev i skräck och dö ändå."
"Eller så slutar du försöka överleva och börjar leva i stället."
"Det är inget lätt val"-
- "speciellt inte om du är annorlunda. Men det är värt det."
"När du är som räddast, kom ihåg de två budorden:"
"Håll huvudet högt och kämpa som fan."
Översättning: D. Sverkel, C. Saka www.sdimedia.com